Jag vet inte.
Kom ut nu.
- Jag föredrar den förra. - Jag också, den är mer subtil.
- Elegant. - Det är de här, eller hur?
- Ja, den förra, definitivt. - Ja, bra.
- Jag gillar den verkligen. - Gör du?
- När den väl är insydd här. - Den blir perfekt.
Hans armar.
- Föredrar du bröllop eller begravningar? - Bröllop.
Hans armar.
Begravningar gör en ödmjuk.
Jaså?
Ja, det är bra att tänka på livet efter detta.
- Tror du verkligen att det finns? - Vad tror du?
Blir vi maskföda?
- Varför? - Vadå varför?
Hans nacke.
Varför tro på något hemskt
när man kan tro på något underbart?
Nej. Gör mig inte till optimist. Det kommer att förstöra mitt liv.
- Har du varit på många begravningar? - Ett par.
Hans nacke.
Har du aldrig känt att de går hädan?
Nej, de var redan borta.
Hans vackra nacke.
Vad?
- Vad? - Du sa just: "Hans vackra nacke."
Nej, jag sa: "De är redan borta."
Okej. Konstigt. Jaha, så...
Det här är kanske din idé om helvetet,
men jag tycker det är speciellt.
Hans vackra nacke.
Kväkarmöte.
Förbjudet att tala.
Om Anden får en att tala,
måste man stå upp och dela det med de andra.
Det är väldigt intensivt.
Det är mycket tyst.
Det är mycket,
mycket
erotiskt.
Jag tror...
att jag ska åka hem i november.
Jag tror det.
Vad tänker han på?
Jag tycker inte riktigt att det är... Jag känner inte riktigt...
Det är inget som berör mig.
Åh, Gud...
Åh, herregud. Åh, herregud. Vad ska jag säga?
Ibland oroar jag mig för
att jag inte vore så feministisk om jag hade större bröst.
- Bra att du blev berörd. - Är det?
Något berörde dig.
Jag är inte säker på att det var beröringen som fick mig att upptäcka det.
Vad tänkte du på?
Jag tänkte på hur fridfull jag kände mig.
Sen av nån anledning tänkte jag på dina tuttar, och det förstörde det hela lite.
- Förstörde mina tuttar din sinnesro? - Ja. Det kan man säga.
Jag borde nog öppna kaféet.
Jag har en bikt om ett tag.
Får jag se det?
Ja, det är lite...
Vad?
- Det är lite... - Vad?
Men vad fan?
Hej där.
Din lilla gullegris.
Får jag fråga,
varför har du så många marsvin?
Det bara...
Den här är så fin.
Jag tyckte att det var en unik marknadsstrategi.
Ja.
Vad kom först, marsvinet eller marsvinskaféet?
Det tål att tänka på.
Som du vill.
Vad gör marsvin?
De föds, de skiter på sig av skräck och sen dör de.
Kan jag använda det på bröllopet?
Allvarligt, jag behöver material. Berätta om din blivande styvmor.
Vad som helst... Hur är hon?
Hon är...
Hon är från Exeter.
Okej, tack. Det är till stor hjälp.
Hur träffade hon din pappa?
Genom min mor.
- Jaha. - Hon var min mors elev ett tag.
- Kommer dina föräldrar överens? - Nej.
- Stod du din mamma nära? - Ja. Och du?
Egentligen inte.
- Hur kommer det sig? - Det måste kännas konstigt.
Jag tänker inte på det.
- Så, driver du... Nej, nej. - Ska du tillbaka till...
Driver du det här stället ensam?
Nej, jag öppnade det med en vän.
Vad coolt. Driver ni det tillsammans?
Nej, hon är...
Hon...
Vadå?
Vad?
Hon, vadå?
Hon...
Han är lite irriterande.
Vad var det där?
Vadå?
Det där du gjorde. Det är som om du försvinner.
- Vad? - Vad är det du inte berättar?
- Inget. - Berätta vad som händer inom dig.
- Inget. - Kom igen, berätta nu.
- Nej. Det var inget. - Vad gör du?
Nej, sluta vara så kyrklig.
Jag är inte kyrklig. Jag försöker bara lära känna dig.
Jag vill inte det.
Men jag försöker ju bara hjälpa dig.
Vad?
Nej, nej, jag menade inte...
Jag vet vad du menar, fader. Tack så mycket för din vägledning.
Kom igen, jag menade inte...
Jag måste faktiskt arbeta nu.
Det kan komma en gäst när som helst.
Och du borde väl återgå till Gud, eller hur?
Jag tycker att du har lekt tillräckligt med mitt marsvin nu.
Okej.
Okej, hej då.
Ursäkta, flickor. Folk börjar komma nu.
Hon var en anmärkningsvärd kvinna.
Oroa dig inte.
Vi kan ordna det här.
Sluta med det där.
Nej, jag måste. Jag vet inte vad som är fel.
Jag är bara...
Jag är så snygg.
Det är okej. Vi kan ordna det. Sminka av dig bara.
Jag har inget smink på mig.
Vad? Vad hände?
- Du ser strålande ut. - Jag vet inte.
Jag vaknade och såg fantastisk ut och nu tror alla
att jag har gjort en ansiktslyftning inför min mors begravning.
Vad fan, du ser ju helt otrolig ut.
Vi försöker få henne att se tärd ut.
Det spelar ingen roll vad jag gör med mitt hår,
det faller alltid chict.
Åh, Gud.
Du ser perfekt ut.
- Tack. - Ursäkta, flickor.
- Folk börjar komma nu. - Tack.
Ni behöver inte välkomna dem om det är för...
Jisses, du ser strålande ut.
Tack.
- Jag beklagar. - Tack.
- Vad fin du är. - Tack.
Har du talat med pappa?
Nej, inte än. Han undviker mig.
Jag beklagar sorgen, flickor. Hon var storslagen.
- Tack så mycket. - Tack.
Herregud. Du ser ut att må bra.
Tack. Har du?
Nej, han är inte uppmuntrande.
- Hon var en spektakulär kvinna. - Tack.
Raring, du ser underbar ut.
Åh, herregud.
- Hej, Claire. - Hej.
Jisses.
Sorgen klär dig.
Tack, Jeremy.
Inkommande.
Hur har du det?
Herregud, vad hon är skamlös.
Kan du inte sluta att tro det värsta
för bråkdelen av en sekund?
Alla är inte ute efter att ligga.
Hon vill definitivt ligga med min pappa.
Hon är inte ointresserad.
Vill du ha en cigg?
Inkommande.
Hej, Harry.
Hej, hej.
Är du okej?
Och du?
- Behöver du nåt? - Nej, tack. Det är bra.
Jag drack precis ett stort glas vatten.
Vad har hänt med dina byxor?
Förlåt, jag la dem i torktumlaren.
Ledsen, kompis.
Fan. Förlåt.
Det gör inget.
Du vet, begravningar där man känner personen är så...
Det känns overkligt. Jag...
Jag kommer att sakna henne så.
Har du gråtit än?
Ja.
Jag såg inte det...
Wow, du ser så...
Har du plockat ögonbrynen?
Hej, flickor, hur mår ni?
- Okej. - Ja, det går an.
Det värsta kommer om några veckor när allt det här är över.
- Det har jag också hört. - Ja, det sägs så.
När omgivningen börjar glömma
och kort och blommor slutar dyka upp.
Ja.
Och folk bara försvinner för att de är rädda
att vara med någon som lever i ständig sorg.
- Okej. - Jaha.
Och era förtjusande pojkvänner kanske inte orkar med det.
- Han är min man... - Jag tror han klarar det.
Jag vill att ni ska veta att jag finns där för er.
Alltid.
Tack.
Alltid.
Jag ska bara kontrollera varmkorven.
Där ser du?
Okej.
- Hallå. - Jag förstår inte hur du kan äta.
Gör något.
Hej.
Hej, raring.
- Lite tajta. - Ja.
Det menar du inte.
Jag tycker att hon var svår.
Jag vet.
Jag älskade henne, men...
- Det är allt som räknas. - Nej, det tror jag inte.
Hennes instinkter var...
Hon visste hur man är rolig.
Hur man är snäll.
Hon bara visste det.
Jag gissar bara.
Du är rolig, pappa.
Nej, och jag gillade inte det hos henne.
Jag älskade henne, men jag gillade inte att hon var...
En lång tid tyckte jag...
Och idag...
Jag var avundsjuk på henne.
Det är förtjusande att säga om någon.
Ursäkta.
Jag ska lämna er två ensamma.
Hon är lite irriterande, inte sant?
Vi går och tittar efter din syster.
Jag tror inte att hon vill träffa mig.
Jo, hon älskar dig.
Hon har bara inte ärvt den skojfriska genen.
Jag ska bara...
- Jag vet inte vad jag ska... - Jag vet.
Gaska upp dig.
Le. Slå på charmen.
Se så.
Vi klarar det.
Jag kommer sen.
- Du ser förtjusande ut, förresten. - Tack.
Jag vet inte vad jag ska göra med den.
Med vad?
Med all kärlek jag känner för henne.
Jag vet inte var
jag ska lägga den nu.
Jag tar den.
Nej, allvarligt.
Det låter så fint.
Jag tar den.
Du måste ge mig den.
Okej.
Den måste ta vägen nånstans.
Fan. Fan. Jisses.
Varför är du vaken? Klockan är 21.45.
Åh, gud. Jag trodde du var en hägring.
Jag menar, du var i mina tankar.
Men plötsligt är du här.
Allt väl, fader?
Fan ta dig som kallar mig fader
som om det inte hetsar upp dig att säga det.
Vill du ha nåt att dricka?
Okej.
Rör dig inte.
Är du en nostalgisk person?
Ja.
Tycker du om Nalle Puh?
Ja.
Jag älskar Nalle Puh.
Jag kan inte läsa Nalle Puh-citat utan att gråta.
Fan.
Nasse.
Varför är du här? Förlåt, jag menar varför...
Letade du efter mig?
Jag var på vippen att be en liten bön faktiskt.
Nej, nej. Gör det inte...
Våga inte göra det. Det är min grej.
Vad bad du om?
Snälla, säg att du bad för mig. Jag kan behöva ett extra par händer.
Mina når ingenstans längre.
Gud, hjälp mig.
Tack.
Vet du, det var en man som så gärna ville bli ett helgon
att han kastrerade sig själv för att hejda sig.
Du vet...
Skål för friden,
och för dem som hotar den.
Jag är ledsen för det som hände idag.
Glöm det.
Se på den här.
Se på den.
Den första jag köpte.
Jag åkte hela vägen till Rom för den.
Vilken tönt man är.
Två år innan jag ens hade lov att bära den, men jag...
Jag kunde inte bärga mig.
Jag visste att jag ville ha en som var vågad i den här färgen,
men riktigt plommonfärgad.
Man kan bara hitta det i Italien.
Ibland oroar jag mig för att jag bara bryr mig om utstyrslarna.
Vacker, eller hur?
Det du har på dig är också fint.
Vad handlade din bön om?
Du gillar visst inte att svara på frågor?
Okej.
Kom med.
Jag vet vad jag ska göra med dig.
Du går in där, jag går in här.
Och så får du mig att avslöja alla hemligheter så att du kan kontrollera mig?
Ja.
Nej. Du berättar vad som tynger ditt hjärta,
och jag lyssnar utan att döma och i fullständigt förtroende.
- Det låter skumt. - Jag bara...
Det kommer åtminstone att få tyst på mig i några minuter.
- Jag är inte katolik. - Ikväll spelar det ingen roll.
Kommer jag inte att fatta eld eller nåt?
Om du gör det, bekräftar det min tro, så låt oss prova. Sätt igång.
Sätt igång.
Okej.
Okej. Nu säger du: "Välsigna mig, fader för jag har syndat."
Det säger jag inte.
Vad? Så bra.
"Det har gått... fyll i dagar, månader, år sedan jag biktade mig."
Sen säger jag: "Det är okej, bla, bla, bla."
Och sen säger du vad du har i tankarna. "Berätta om dina...
Synder.
"...synder, om du vill."
- Varför skulle jag göra det? - Därför att det får dig att må bättre.
Och därför att jag vill veta.
Jag ljög.
Okej.
För dig.
- Om vadå? - Om missfallet.
Jag täckte bara upp för min syster som fick missfall.
Hennes man visste inte att hon var gravid och det bara...
Okej.
Fortsätt.
Jag har stulit saker.
Jag har haft mycket sex utanför äktenskapet.
Och en eller två gånger inom någon annans.
Och det har förekommit sodomi.
Mycket onani.
En del våld och självklart en jävla massa hädelse.
Och?
Och...
Fortsätt.
Och...
Jag...
Jag kan inte...
Det är okej. Fortsätt.
Rädd.
För vad?
För att glömma saker.
Personer.
För att glömma personer.
Och jag skäms över att inte veta vad jag...
Vad du vill? Det är okej att inte veta det.
Nej, jag vet vad jag vill. Jag vet exakt vad jag vill.
Just nu.
Vadå?
Det är dåligt.
Det är okej.
Jag vill att nån säger till mig vad jag ska ha på mig på morgonen.
Okej. Jag tror att det finns de som...
Nej. Jag vill att någon säger till mig vad jag ska ha på mig varje morgon.
Jag vill att nån säger till mig vad jag ska äta,
vad jag ska hata, vad jag ska vara arg på,
vad jag ska lyssna på, vilka band jag ska gilla, vad jag ska köpa för biljetter,
vad jag ska skämta om, vad jag inte ska skämta om.
Jag vill att nån talar om för mig vad jag ska tro på.
Vem jag ska rösta på, vem jag ska älska och hur jag ska berätta det.
Jag vill ha nån som berättar
hur jag ska leva mitt liv, fader,
för hittills har det blivit fel.
Och jag vet att det är därför man vill ha en sån som du i sitt liv.
För att du kan säga vad man ska göra.
Du säger till dem vad de ska göra
och vad de till sist kommer att uppnå.
Även om jag inte tror på ditt skitsnack och jag vet att det vetenskapligt sett
inte spelar någon roll vad jag gör, men ändå är jag rädd.
Och varför är jag fortfarande rädd?
Säg bara vad jag ska göra.
Säg vad fan jag ska göra, fader.
Gå ned på knä.
Vad?
Gå ned på knä.
Bara gå ned på knä.
Är det här en kjol och byxor?
Förlåt, förlåt.